Izgledaš užasno, čoveče. -Dobro sam.
Samo se teši.
To je najbolji domaći zadatak koji je grad smislio.
I deca počinju ovog vikenda ako Amanda ne uništi sve kao uvek.
Mogao bi Mark da je pozove, dobro su se slagali.
Cenim to, ali bolje je da se ne meša.
Reci? Zanima me, šta imaš?
Azijati, brda? Znam takvo mesto. 3B, jasno.
Promena isporuke. -Stvarno hoćeš da se kačiš sa njima?
Da, idemo.
Dobro je? -Sve čisto kao suza.
Koji od vas dvojice će potpisati ovo?
Fino odelo.
Čuo sam da imate probleme sa toaletom.
Narode, imamo manje od jednog sata. Idemo.
Mrdaj.
Policija, ruke u vis!
Na pod!
Stoj!
Ne mrdaj!
Imaš ga? -Pobegao je.
Šta? -Pobegao je!
Do đavola!
Nijednu reč da nisam čuo, kučkin sin!
Šta?
Šefe, imamo problem sa liftom.
Dole i ostanite tu.
Drago mi je da sam vam skrenuo pažnju, na pod, smesta, svi.
Svuda piše da je u kvaru. -Šta je ovo?
Ne znam.
Nismo tu da vas povredimo. Budite mirni i idete na večeru.
Ne gledaj me.
Da se niko nije mrdnuo. Na pod. Tišina.
Imamo jednu neposlušnu ovde.
Isuse, upad u banku.
Sada ćeš da pozoveš jedan broj.
44.
Reci da je pljačka u roku. -Zovem iz banke u centru,
pljačka je u toku. -Da li su još uvek tu?
Idemo odavde.
Idemo.
Pljačka banke, idemo ka centru.
Krenuo sam tamo.
Svi izlazi su pokriveni.
Pogledaj na krov, čuvar. -Nije nam čisto.
Prvi smo na mestu. Sleti nas odmah.
Idemo.
Upali kameru. Dobro si? -Ne.
Na zemlju smesta, pored prijateljice.
Koja gomila budala. Dobar momak. -Samo obični novinari.
Dovlači se ovamo.
Evo ga kanal 14, ide u pogrešnom pravcu. Kao i prošle nedelje.
Slobodan si, ideš odavde.
Imate li slobodne spratove? -26 se renovira.
Imate li tamo kamere? -Ne na mestu renoviranja.
Neka prođe forenzika, uzećete otiske polovine grada, ali ipak uradite.
Jasno.
Brzo je krenulo, izmešana ekipa, imaju naglaskom.
Koliko su uzeli? -Vredi dva miliona.
Neke novčanice su možda obeležene.
Možda nam se posreći.
Automatsko oružje, preciznost i tajming. Smene, stepen težine
je neverovatan. -Ne zezaj, nema šale.
Mi ćemo napraviti toliki haos kada ih budemo pohapsili.
Šta želiš? -Ti si Sergej, ja sam Mikael, iz zatvora.
Dobro.
Baš se zabavljate. -Ne tako brzo.
Pokaži mi isprave.
Povuci ga.
Ohladi se, popićemo votku i srediti posao. -To sam i mislio.
Imamo ozbiljne prihode, baš to volim. -Dobro smo prošli.
Dobri malo sutra.
Ne deluješ baš oduševljeno. -Dobro je.
Tata je zvao sinoć da ga posetimo. -Nikako, bio sam u poseti u zatvoru.
Bio sam u domu, ne vraćam se tamo ni zbog tebe, ni tate, nikada.
Ima manje od pet, kada izađe, možemo da mu sagradimo kuću.
Važi? -Važi.
Ako nađeš nešto označeno, spali.
Zvuči zategnuto.
Ostavićeš klinca sa tim papirom. -Ako mu ponestane, ubij ga.
I hoću.
Sve je dobro?
Ne znam šta da kažem, zauzeti smo i ako dobijemo prazan prostor,
zamisli kako će biti sjajno.
Šta je ovo? -Otvori.
Bože.
Prelepo je. -Mislim da si ti prelepa.
Ako me uzmeš, provešću ostatak života sa tobom.
Napumpani skotovi.
Traka je spremna. -Da vidimo šta imamo.
20 liftova do hodnika. 12 spratova ispod, osam iznad.
Da se pređe za 22.
Tokom dana koliko ljudi prođe kroz njih? -Oko 10 hiljada.
Da vidimo ko je silazio na spratu koji se renovira, nije moglo više od čašice.
Ne ide tako, trake su tajmirane, nisu po spratovima.
Svi ovi se voze i nemamo pojma na kom spratu. -Tako funkcioniše.
Nije vam neki sistem.
Većina zgrada u gradu je takva. -Idiot je onaj koji je tako namestio.
Ne treba mi ovo, dosta mi je da pomažem. -Ne misli tako,
hvala što si svratio. -Jebi se.
Lekovi ne rade ili ti treba kres? -Pogledaj ovo, to je kamera.
Znali su da je lift prazan, znaju zgradu i sistem.
Ovde ima sigurno sto sati, nemamo pojma šta tražimo.
Još jedan posao na Kajmanima, ali mogu vam nabaviti dodatnih
75 za holandske Antile, zašto da ne?
Ali po tržištu ko zna šta će biti za 4-6 nedelja.
Video si poslednji izveštaj Blumberga, tamo puca.
Šalite se?
Holandski Antili, da nam platiš više, to nije neka pamet.
Dopadaju mi se dok god mi banka neće ukrasti novac preko noći.
10 posto uobičajenim fondovima? -Svakako. -Slažem se.
Unajmio sam avion, poleće noćas. Ako neko želi da pođe, imate karte.
Odavde život deluje fino. -Javiću kasnije.
Fina kuća, lep pogled. Sjajan viski.
Otimanje onog novinarskog helikoptera je pisalo svuda ""EJ Džej"".
Kako si ušao u moju kuću? -Molim te.
Pustili su te ranije? -Zbog dobrog vladanja, godinu dana.
Ali vi ste se pogubili. -Dogovorili smo se bez kontakta.
Šta se dešava?
Popiću još jedan viski, i ti ćeš sa mnom? Svakako.
Došao sam kod tebe jer imaš veću savest. -Slušam.
Pitao si šta se dešava, nedostaju mi moji ortaci, o tome se radi.
I nedovršena posla.
Novac ti je bezbedan zajedno sa kamatom, kod Gordona je broj računa.
A Lili, ko se brine o njoj?
Sada je sa Džejkom.
Dobro je za sada, moramo da razgovaramo o dogovoru.
O poslu. -Šališ se, dolaziš sa poslom?
Jedinstvena prilika, znaš da ja uvek odradim posao.
Šta želiš da kažem? -Nemaš ništa.
Ja sam onaj koji je krvario i pokušali su sa svime da me prevare, ali ja
nisam zucnuo jer smo se dogovorili.
Istrpeo sam, i ovo. Dugujete mi svi.
Ti si bio početnik kada smo te Gordon i ja primili, nemoj me otpisivati.
Razgovaraću sa momcima i javiti ti sutra. -Uradi to.
Veliko mesto, ali to nije dobro.
Evo je. -Zdravo, kako je moja dušica.
Lepo izgledaš. -Lepo se osećam.
Čujem da završavaš program naredne nedelje.
Napornih osam nedelja, ali uspeću ovaj put, to mi govore um i telo.
Sa tobom sam, znaš to.
Kad odem odavde biću čistija nego na dan rođenja.
Znaš da sam zahvalna. -Ne govori mi to.
Dobio si pismo? -Nego šta.
Stalno sam mislila na ovo. -Karibi?
Pogledaj čistu i plavu vodu, hladna i topla istovremeno.
Moram da odem tamo. -Želim ja da te odvedem kada izađeš.
Obećavam. -Dobro.
Volim te.
Uđem kuću i on sedi tamo i pije moj viski, hteo sam da ga ubijem.
Izašao je pre 24 sata i već hoće da radi, lud je.
Ima muda. -Duh se ne igra kada je u pitanju novac, prepametan je.
Nije toliko. -Mudar je, nije pametan.
Uvek smo čekali godinu dana između poslova, postoji razlog.
Gordone, vi se znate odavno, misliš da je iskren.
Mogao je da nas otkuca odavno, ali nije, održao je reč.
Šta ga sprečava da to uradi kada mu damo njegov deo?
To je veliki problem. -Nešto ne valja, ne verujem mu.
Opustite se. -On je nevolja. -Mislim da želi nešto.
Kaže da je krupno. -Misliš da me briga šta kaže.
Šta god da odlučiš, pristajem. Idem da uživam.
Kuda ćeš? -Ne tiče te se.
Gospodo? -Ko je naručio Dom?
To je za Džonija od devojke u zelenom za barom.
Slatka je.
Ne dozvoli da ga ona plati. -Platiće, tako se radi, da ti pokažem.
Sačuvaj za kuću. -To je zabavno.
Vratiću se kasnije.
Duše? -Mnogo je vremena prošlo.
Kada si izašao? -Nedostajao sam ti?
Duše, moraš da se povučeš. -Polako, Džejk, želim vam najbolje.
To je prošlost, ovde sam da razgovaramo o budućnosti.
Ako mogu...
Rekao sam ti sutra. -Nisam tu da se svetim, već zbog posla.
Ej Džej, ima nečeg novog? -Nekoliko. -I ja.
Kako je moj čovek? -Dobro, druže.
Mnogo je tenzije u sobi. -Šta želiš?
Do đavola, tek tako? -Tako.
Biću kratak.
Idemo da uradimo posao.
Idemo gore. -Pošteno.
Isti plan kao i nekada, 25-30 miliona, sva gotovina koju možemo da ponesemo.
Moramo biti brzi. -Koliko?
Naredni utorak.
Da obori armirani auto za pet dana.
Ne vredi ni priče ako nemaš rutu, a nju stalno menjaju, to nas
je zeznulo prošli put. -Imaš je?
Imam je za naredni utorak. Još pitanja?
Odakle ti? -Iz zatvora, znam Rusa, pravio sam mu društvo.
Zauzvrat su njegovi druškani pratili dispečera i ako on nešto
uradi da zezne stvar, ubiće mu celu porodicu u Ukrajini do psa.
Zašto bismo verovali Rusu?
Vole pse.
Hoću 250 hiljada za Rusa kada se završi posao. Ne šalim se.
Ne verujte Rusu već zelembaćima.
Zašto da verujemo tebi? -Tek sam izašao, ne žuri mi se da se vratim.
Zašto bih zeznuo svoje kada je kod njih moj novac?
A pratnja, tu je i logistika, pet dana je veoma kratko.
Tu ti upadaš, ali kada se ti i Džejk sastanete to rešavate.
Moram da znam večeras imate li muda za to.
Sredićemo za novac koji mi dugujete i odjavljujem se.
Cenim vaše vreme, hvala na cigari.
Ej Dži, daj da vidim rutu. -Ne radimo ovako posao,
prebrzo je. Mnogo je novca, ali je previše.
Pet dana je pet. -Ali ko rizikuje dobija.
Samo se tako igra.
Mi smo otimači, time se bavimo. Otimamo. To je mnogo novca.
Zbog toga smo ovde. -Siguran si u to?
Ako je dobro, ulazim.
Da? -Samo da znaš da te je advokat tužio za prekomernu silu.
Imao je dva metra, opirao se, šta je trebalo?
Sigurno si ga povredio. -Banka, a C4 koju su koristili za lift?
Forenzika je otkrila do firme u Nevadi da je ukradeno pre dva meseca.
A spisak ljudi? -Maks će ga poslati sada.
Prošlo je nekoliko nedelja, je li ti se javila Amanda?
Cenim to, ali mi ne treba pomoć, sami ćemo rešiti. Hvala.
Čujemo se kasnije.
Duh je o ovome govorio. Jedino možemo ovde da imamo šanse.
Šta je tu? -Stara okretnica metroa, dovoljno je velika.
Savršeno je, imamo pristup ulici, ali mislim da ih zadržimo.
Moramo da odemo tamo da vidimo o informaciji šablona ulice,
gustini saobraćaja i tako, ali izgleda dobro.
Kada utvrdimo radijus eksplozije i gustinu saobraćaja, reći ću
koliko C4 vam je potrebno.
A izlazi? -Radimo na tome, moramo prvo to da pogledamo.
Dajte mi izlaze. -Važi.
Dobro obavljen posao.
Lagan novac, kao i ranije. Sva gotovina je u kamionu.
Dvojica su napred, dvojica iza.
Nose glokove od 40 kalibra, 9 milimetra.
Sigurno su unapredili komunikaciju do sada, i imaju prsluke.
Neće znati šta ih je snašlo.
Sigurno su zalutali.
Tako je.
Još uvek rade, imaju nova kolica da se hvale.
Idemo. -Čekajte na moj znak.
Dobro jutro, Franko, fina kolica. -Šta hoćete?
Okreni se. -Čist sam.
Pomeri kola.
Šta znaš o C4 ukradenom u Nevadi? -Ne znam ništa o tome.
Čuo si nešto. Ako te uhapse dobijaš minimum 10 godina.
Ovo je javno mesto, nisam ništa uradio, pomeri kola.
Učini mi uslugu.
Pogledaj ovo. -Šta je?
Franko, stao si na ekser. Pukla ti je guma, dva puta.
Imaš rezervnu u prtljažniku, pomoći ću ti.
Ako to hoćete, uzmite nalog.
Dispečeru, imamo nepokretno vozilo na uglu Devete i 110,
koliko treba da stignete ovamo. -Iza ugla smo.
Moj srećan dan, vidimo se. -Mislite da sam glup.
Deluje mi kao nepokretno vozilo. -Ne brini, sve ćemo sačuvati
čak i prtljažnik. Da ne optužiš policiju za krađu. Daj nam nešto.
To su gluposti. -Šta želiš?
Dvojica... -Kačite ga.
Dobro, imam nešto. -Šta?
Planiraju nešto veoma krupno. -Šta?
Ne znam, ali znam da će koristiti C4.
Šta je bilo?
Sam si? -Kao što rekoh.
Čist je.
Kao što piše na znaku, ti želiš C4. -Kao što sam rekao.
Znam, nema ništa na ulici, neko je uzeo veliku količinu
i to te dovodi meni. -Pametan si.
Da vidim tvoju dozvolu. -Dozvola? Mislio sam da je jednostavno.
I jeste, imaš li dozvolu?
Kategorija broj jedan.
Jeste jednostavno, mi uzmemo novac i ti ne dobiješ ništa.
Dolazi ovamo.
Skloni se ili ću ti tri puta probušiti glavu.
Trebalo je da bude jednostavno.
Mislio sam da ti treba pojačanje. -Rasturio ih je.
Rekao sam vam da sačekate u kolima.
Sve je bilo pod kontrolom? -Nego šta.
Gde je C4? -U šupi.
U šupi? -Jeste.
U šupi je.
Dobar posao sa Frankom. -Pretili smo sa 10 godina kako je
dao tu adresu. -Misliš da je lažan mamac.
Ne znaju mnogi da koriste C4.
Dankan, kuda ćeš? -Dođite, ti i detektiv Vels.
Ne mogu sada.
Policijski posao, sećate se toga. -Unutrašnja kontrola mora da sačeka.
Javi mi se, Vels, nemoj da vas tražim.
Zašto si došao ovde sada? -Da vam pokažem nešto.
Nemam ništa.
Dobro si? -Jesam.
Dvojica mrtvih, Itan i Konstantin Samenski, braća.
Ruska mafija, ali ne valjaju za federalce. -Zašto?
Imigraciono kaže da su u vreme pljačke bili na zakletvi.
Patriote? -Spalili su gomilu toga pre nego što smo došli, samo je ovo ostalo.
Liči na mapu parkinga. -Možda.
Pogledaj, C4, automatsko oružje, bombe. Krenuli su na nešto krupno.
Stejpls centar, Trg, Union stanica.
Šta li su smerali?
Možemo da krenemo. -Povezano je, spremni?
Džesi, krećemo.
Fino.
Rekao sam Džejku da se ne hvališe.
Krenite, dobar posao.
Radi se o tome da treba za tri dana.
Igraćemo na bezbedno, vežbaćemo u sate, za sve treba 64 sata.
Podelimo uloge i radimo po rasporedu.
Ostaje samo jedno. -Dovoljno da Džejk poveže.
Pozvaću da vidim da odemo tamo večeras.
Ko je tamo?
Džej? -Naomi, šta radiš ovde?
Znam. -Vidimo se kasnije.
Šta je ovo?
Čista sam, osećam se sjajno. -O čemu govoriš?
Još nedelju dana tamo ne bi bilo razlike.
Razgovarali smo. -Dobro mi je išlo i pitala
sam da odem ranije i oni su rekli da mogu.
Ako mi ne veruješ, pozovi ih.
Kažu nam da moraš imati plan kada izađeš. Bez njega si mrtav.
I mislila sam o našem planu da odemo kući.
I bilo bi tako za nedelju dana.
Sada sam zauzet.
Ne sećaš se? -Ne.
Koliko si sladak bio, mama je bila tako lepa. Bila sam srećna tada.
Neću biti dobro dok se ne vratim tamo, da počnem iznova.
Ne mogu, trebaju mi tri dana, radim, moraš u hotel.
Zašto ne mogu da ostanem ovde? -Loš mi je trenutak sada.
Nije ulična mapa, već neki projekat. Ali bez broja ne mogu da provalim.
Hvala.
Rivers Delonte.
Samo napred.
Gore. O tome govorim.
Edi, polako sa ujka Džekom. -Tajm aut.
Sinoć sam radio i hteo sam da razgovaramo.
Ako ćeš da pljucneš, uradi to na travnjaku.
Tata, pusti da završimo. -Zauzmi moje mesto.
Samo se vi igrajte.
Ediju je bolje. -Sjajno je, pet meseci od njegove dijalize.
O čemu se radi?
Sećaš se juvelirnice iz korejske četvrti, koristili su žice iz jedne
zgrade u drugoj, stražar se oslobodio i ubio jednog.
Stražar je bio veliki heroj, zločinac je povređen.
Delonte Rivers poznat kao Duh. Odslužio je pet godina u Činou.
Njegove isprave su završile kod Rusa, video sam na slikama.
Misliš da je on taj? -Ne znam, pušten je istog
dana kada je napadnuta banka. -Sigurno postoji povezanost.
Maks, reci?
Dobro jutro. -Zdravo, Monika.
Uspori. Šališ se.
Reci Karveru da me pozove u ponedeljak, ne radim vikendom.
Unutrašnja kontrola. -Da napravim doručak?
Moram da pokupim Sandej. Vidimo se u ponedeljak.
Šta imamo, koji je zadatak danas? -Nakon šetnje slave treba da pišem o tome.
Dušo, to nije obeležje, to je turistička zamka, imam bolju ideju.
Da odemo na klopu, i onda u muzej i gledamo fosile.
I onda u restoran na hamburgere. -Dobra ideja.
Šta imaš za mene? -Dušo, moramo prvo negde da svratimo.
Primio sam poruku dok sam gledao dosije Riversa, pušten je popodne.
Takvi zatvorenici se vraćaju.
Eno ga tvoj momak, da ga malo prodrmam?
Ništa, standarno. Imaš njegovu adresu?
Negde na Long Biču, verovatno je tamo na koju nedelju. -Hvala.
Tokio, idemo.
Idemo li sada u muzej? -Samo tren i hoćemo.
Još nešto? -Daj mi i komad ovoga.
Šta ima? -Kasniš.
Kako je bilo na sastanku za uslovno? -Teraju nas da pišamo u čašicu.
Džesi, šta ima? Gde su momci?
Čekam ih. Sendvič je dobar.
Nabavio si? -Ja sam.
U šta gledaš, tata? -Samo tren.
Isto kao i ranije, lagan je, funkcioniše kao otvarač konzerve.
Razgovarao si sa dispečerom? -Jesam, jutros, sve je u redu.
Čućemo se kasnije. -Čuvam te.
Šta?
Drži se.
Vidiš li olovku?
Vidiš onaj plavi sedan, dva kola iza? -Da.
Prati nas.
Možda si u pravu.
Imaš li olovku?
Sa nama je. -Zaustavi se.
Ko su oni? -Neki tipovi.
Pandur je? -Sa detetom?
Šta je tako važno da me dovlačiš čak ovamo? -Pronašao sam ga.
Koga? -Gordon Kozije, ista visina, građa i sve.
O čemu govoriš? -Pratio sam Riversa od sastanka za uslovnu
i izađe iz taksija u centru. -Sa Sandej. Sada si otac godine?
Iz kola vidim kako prilazi štandu sa viršlama i Kozije stoji tamo.
Okrenut mi je leđima, ali vidim Riversa kako mu daje nešto.
Onda ga pogleda tip na motociklu i pre nego što krene, isti gest
kao tip koji je pokazao onaj u banci i pratim Kozijea i
zapišem njegovu tablicu.
Zvanično, krejon? -To je on.
Nisi mu video lice, ima čist dosije.
Pratiš bivšeg zatvorenika koji nije za banku do viršli.
Možda se tamo našao sa nekim, možda i ne, dodaje nešto i kupuje.
Nazovi me ludim...
Oladi.
Možemo li na hamburgere ipak? -Izvini, dušo. Ne mogu da verujem.
Možemo da jedemo negde drugde, samo da potraje malo ovde.
Sranje.
Tata te mnogo voli. Ne zaboravi to.
Brini se o bitnim stvarima.
Šta kažeš na picu? -Želim da odem kući.
Idemo.
Kada se desilo? U redu je, zadrži je ako se vrati i javi mi se.
Ne sme da napusti hotel.
Naomi? -Ostavio sam joj nešto novca u hotelu, nije ga stavila u sef.
Uzela ga je? -Sada go koristi.
Šta radiš? -Zaustavljam se.
Zašto? -Jer moraš da je nađeš.
Oduzimaće ti vreme večeras.
Hvala ti.
Sutra krećemo. -Biće divno.
Hej, Dži, dobro je sve? -Sve ukazuje na to.
Čuo si se sa Naomi?
Mislim da je otišla. -Pojaviće se.
Kako veruješ u to? -Da ja imam porodicu, i ja bih bio tamo.
Ako nešto pođe po zlu sutra, ne sme da ode.
Još uvek se držimo sva četvorica. -Dovešću osiguranje.
Evo ga, kako si, Duše? -Dobro je.
Dobro je ponovo raditi, kao nekada.
Gde se nalazimo nakon bacanja? -Javiće mi, kazaću ti sutra.
Za nov posao.
Moj heroj, uzeo je ono što je i hteo, kao mi sutra.
Kao mi.
Za sutra. -Za sutra. -Za sutra.
Da? Uspori. Šta?
Gde si? Dolazim.
Kazne. -Dalja vrata, pratite žutu liniju.
Gde su poroci? -Niz stepenice u podrum.
Dobio sam faks prošle nedelje o novčanicama iz banke.
Kada smo uhapsili ovoga sa štampanim stotkama, nazvali smo vas.
Ovaj jadnik, šališ se. -Raspravljao se oko nečega ukradenog
sa devojkom. Novčanice su obeležene, ali su sigurno sa posla.
Ispitali ste ga? -Nije bilo lako i naduvan je, pustili smo ga da se ohladi.
Razgovaraću sa njim.
Vreme je, odakle ti novčanice?
Mogu ja.
Neću pitati ponovo, odakle ti? -To je pozajmica.
Sereš, daj mi ime. -Naomi.
Koje je prezime? -Ne znam ga, tek sam je upoznao.
I nju ste uhapsili. -Naomi Kozije.
Kozije? Čuješ li to?
Ne vraćam se u hotel da budem sama.
Ni u hotel ni na Karibe nego na rehabilitaciju ispočetka.
Nikako. -Nego šta!
Dosadile su mi sestre i lekari koji te teraju. -Svaki put isto.
Dva dana nakon rehabilitacije i već su te uhapsili, gde je novac?
Ne obraćaj mi se tako i ne pretresaj me.
To su tvoje gluposti. -Briga te za mene, ne daš da budem
kod tebe, stidiš me se, a ja sam te odgajila.
Sestra na kreku me je odgajila, a nije mogla sebe.
Nezahvalno kopile, trebalo je da te predam socijalnom. -Tako je.
Naomi!
Puštena je pre 20 minuta Gordonu Kozijeu.
Drugi put za dva dana.
I da povežemo novčanice, ne dokazuje da je Kozije uradio išta.
Ako ga sada ispitamo i pobegne, gotovo je.
Ako ga smestimo u lift na dan pljačke, imamo dosta za razgovor.
Vreme je, idemo, Kazanova. -Vidimo se večeras.
Čuvaj se. -Volim te.
Idemo, ljubavniče.
Imamo posao.
Idemo.
Hoćeš kafu, krofnu, išta? -Ne, dobro sam.
Karver želi da te vidi, Džek. -Ne sada, blizu smo poslu.
To nije molba, detektive.
Naređenja. -Dobro.
Ovo su gluposti, ja svaki dan prosuđujem.
Po zakonu i ja imam advokata kao i svi.
Ako ti treba advokat za pet minuta, dobićeš ga.
Sedi.
Dana kada si hapsio, narkotici su imali prismotru u zgradi preko puta.
Ostani tu i ne mrdaj.
Odlazi odavde.
Ugasite to.
Želim da znam za koga radiš i kome duguješ toliko.
Unutrašnja kontrola tuži, danas se povlače papiri.
Ako i ti želiš, razumem.
Kako je bilo? -Ista priča sa onim dilerom droge.
To je sve?
Pogledaj ovo, to je naš tip, sredio si ga.
Vreme je da posetimo Kozijea.
Spremni smo. -Pali semafor.
Idemo. Policajac na dužnosti.
Pet minuta.
Razumeo.
Ti voziš. -Idemo.
Hajde, šta ti je?
Zašto si to uradio? Zašto si uzeo novac?
Snimili su.
Zašto si to uradio?
Markusa su otpustili, imamo hipoteku, psihijatar je skup.
Moraš da mi pomogneš. Bio je tamo, i uzeo sam ga.
Zašto se nisi meni obratio. Ja sam Edijev kum.
Ti si mi kao brat.
Takav novac nisi mogao da uštediš za života.
Imam torbu šest godina, učinio bih sve da ti pomognem.
Paket kasni. -Sigurno su se zadržali, stići će.
Ovo nije dobro. -Znam, spreman sam.
Hajde, momci, imajte vere.
Nisam mu verovao, ovo nije dobro. -Ništa ne stiže na vreme.
Budite dobro. -Gde je, govori mi?
Biće ovde. -Reci Dži i pucam.
Rekao sam ti da dolaze.
Moramo da krenemo. -Dobro.
Čekaj na vreme.
Znam da si negde gore.
Ima li ičega? -Ničega.
Ako nas folira, ovo je možda poslednja prilika.
Budite spremni, stići će, samo malo kasne.
Moramo da uradimo nešto. -Hajde. Gde ste?
Skini ga.
Evo ih, rekao sam da dolaze. -Čekajte.
Skreću ka rampi.
Voz polazi sa stanice.
Stižu.
Na četvorci.
Do đavola.
Hajdete, momci, držim saobraćaj, recite. -Imamo kola u zoni.
Obaveštavaj me.
Hajdete.
Deluje mi čisto. -Pustite ih. -Napokon.
Vreme je za predstavu. -Idemo.
Sada je sve u vašim rukama.
Idemo na isplatu.
40 metara, 20, pet.
Do đavola.
Isuse, ne pucajte.
Promašili smo, gde su?
Poranili ste. -Umukni.
Eksplodirala je ulica, u nevolji smo, moramo da izađemo odavde.
Ostani u kamionetu.
Gde si? Govori mi, Džejk. -Moramo da odemo.
Raščistimo ovo.
Idemo!
Imamo čoveka na krovu.
Idemo dole. -Nikako.
Šta radi taj kučkin sin?
Oteo je kamion.
Otvaraj.
U kamionu je.
Neka sve bude čisto.
Dolazi.
Sklanjajte se.
Do đavola. -Vadite bušilice.
Sranje!
Do đavola, šta on to radi? Imam problem ovde.
Ušli smo.
Pljačka armiranog vozila u toku. -To su oni.
Okreni kola. -Vozim te kući.
Okreni kola, to je udaljeno nekoliko blokova.
Ne. -Još uvek sam policajac, okreni kola.
Dobro.
Policija je u kombijima.
Krenite.
Trebalo je mnogo eksploziva za ovo. -C4. Šta imate?
Dva u rupi, videli su jednog, belac u tridesetim godinama.
Crtač dolazi da radi sa svedokom. -Isuse.
Otišli su odavno, kanalizacioni kanali u svim pravcima.
Sećaš se one mape javnih radova koju smo našli kod Rusa.
Spaljeni deo, kanalizacija, eksploziv, visokomoćno oružje.
Posao je otišao sa dvojicom mrtvih.
Sećaš se mape metroa. -Misliš da je povezana sa kanalizacijom?
Moguće, da proverimo, koja je najbliža stanica?
Peršing trg.
To je onaj, sa sivom kapom. Stoj! Imamo begunca.
Sklonite se.
Kuda ideš, druškane?
U poteri smo ka Peršing trgu.
Uputio se ka parku.
Stoj!
Policija, kuda je otišao? Sklonite se!
Svi izađite napolje.
Heč?
Drži se, druže. Isuse.
Kučkin sin je bio brz. -Jedinica 14, oboren pozornik.
Šesti sprat, Monro zgrada, treba mi hitna pomoć.
Stoj!
Hajde, samo diši. Ostani sa mnom.
Treba mi pomoć, odmah. Drži se.
Izgubili smo ga.
To je dužnost. -Samo diši.
Pogledaj me. -Brini se o Ediju i Moniki.
Brinuću se o tvojoj porodici ne brini samo diši.
Reci Moniki da je volim. -Drži se.
Zdravo. -Ja sam.
Znam ko je, gledam vesti, misliš da sam glup?
O"ladi, previše si neljubazan, hteo sam da...
Dao sam ti dispečera, a ti uradiš posao sa nekim drugim.
Dvojica mojih je mrtvo, ubiću te. -Ne želiš, ako sam mrtav,
kako da ti dam polovinu novca? Želiš novac?
Tako sam i mislio.
Naći ćemo se u hotelu Ruzvelt, ubediću ih da ti daju polovinu.
Nazvaću te kasnije sa brojem sobe.
Žao nam je, Džek, razgovarao sam sa njegovom ženom.
A traka i porodica? -Zaboravi traku, ubijen je na dužnosti,
biće sahranjen policijski i beneficije. -Hvala.
Probio si se sa bankom. Da li su to bili oni?
Ne znam, potrčao je, jurili smo ga i onda je Edi pogođen,
nemam ništa.
Dobro si? -Jesam.
Džejk, čuo si se sa Džesijem? -Ne još.
Nešto nije kako treba, osećam. Ja sam kriv, nije trebalo da ga uvodim.
Duše, vidim da si dao sve od sebe. 250 hiljada za Ruse.
Sada smo kvit.
Time smo kvit.
Moj plan i vaš rad, znao sam da mogu da vam verujem.
Ko je to?
On je, gde si bio? -Jurila me je policija.
Ubio sam jednog. -Pandura?
Morao sam. -Kada i kada?
Čekaj, šta se desilo, govori.
Na stanici su bila dva pandura i počeli da me jure.
Po gomili.
Duše, tišina.
Zašto si pucao u njega? -Nisam imao izbora, saterao me je.
Bilo je kao da je hteo da pucam u njega.
Glupane.
Pusti ga. Smiri se.
Nisam ja kriv.
Ne pucaš u policiju. -Pustio bih ga.
Zbog ovog mladunca ćemo sada pući. Baš fino.
Aerodrom u pola devet. -Sa svim što se desilo danas,
ništa lično, ali sređujem vam finansije i odlazim. -Pošteno.
Tačno na vreme.
Džesi, kako je bilo izgubiti novac pucajući na policajca.
Lakše malo.
Ne moramo se više ponašati kao prijatelji.
Novac je novac, nisam ni rekao da smo prijatelji.
Tu ne mislim na Lili. -Polako.
Nije vredan toga.
Uzmimo sve i idemo odavde.
Koja soba? -1116.
Gde si? Imaš 20? Znam da si tamo, javi se.
Brinemo se za tebe.
Idemo odavde.
Dogovor je da... gde je Duh? -U kupatilu.
Dovedi ga.
Večeras na aerodromu u pola devet, avion je spreman.
Duše? On se tušira, šta se dešava?
Rekao sam ti. -Kuda je otišao?
Idemo odavde.
Diži se, idemo.
Džesi, idemo.
Idemo. -Idi, dolazim.
Gde je Ej Džej?
Dole!
Ko su ovi? -Rusi.
Nikako. -Idemo!
Moramo da ispucamo do kraja.
Ostani dole.
Izlazi, Džejk. -Izašao sam.
Moramo da krenemo.
Duh nam je smestio sa Rusima. -Skot im je sigurno prodao isti plan.
Zato su mu dali dispečera, a žurba je bila da mi obavimo posao.
I mi smo zagrizli. -Sve.
Sada će svašta biti.
Vidimo se na aerodromu.
Lili?
Ne, dušo.
Do đavola, nema novca. -Džesi, pomozi mi.
Duh je ne bi ubio.
Imamo društvo.
Moramo da krenemo.
Imate dvadeset sekundi da izađete.
Džejk, sve se vraća, sve se plaća. Žao mi je. -Nije tvoja krivica.
Džesi, ne moraš da budeš i ovde sa mnom.
Imaš svoj život. -Već sam ti rekao da se ne vraćam.
I ovo jeste moj život.
Moja kola su pozadi, gde su tvoja? -Napred.
Idemo tvojima. -Mislio sam da ćeš to reći.
Spreman?
Samo ti i ja, veliki brate. Idemo.
PARKING DOZVOLA
Naomi? -Dži?
Dobro si, šta radiš ovde? -Nisu me pustili u tvoju zgradu.
Moramo da krenemo, ulazi u kola. -Želim da odem kući.
Tu si.
Govori. -Skoro sam na aerodromu.
I ja. -Siguran sam da je Duh smestio da nas napadnu.
Zašto bi nas sve ubili i zadovoljio se sa samo delom sa starog posla.
I ne bi.
Sem ako ne planira da uzme sav novac. -Kod Skota je sav novac.
Krenuo sam, pratim te.
Skot, javi se.
Dobili ste Skota... -Javi se.
Idemo odavde.
Bio je dugačak dan.
Kuda ideš? Morao si sve da uzmeš.
Samo uzimam svoje. -Trebalo je da te danas ubijem na ulici.
Ne nego pre pet godina.
Uhvatili su te, znao si igru koju si igrao.
Ostavio si me kao da ne vredim ništa. -I nisi ništa.
Pomogao sam ti da sastaviš ekipu. -Pa šta?
Bacite oružje, policija.
Dole! -Slušaj ga.
To je između mene i njega, ako se umešaš ubiću i tebe.
Prvi put, bacite. -Sranje.
Šta očekuješ da uradim?
Uzeo si mi novac, ženu...
Mislio si da ću to da pustim? -Uhvatili su te.
Shvatam, ovo je tebi sve bilo lično.
Trebalo je da sačekaš.
Ne mrdaj.
Ti si onaj pandur sa devojčicom. Trebalo je da se kloniš.
Uzmi novac i odlazi odavde.
Hitna pomoć. -Oboren policajac, aerodrom. Hangar 12, pogođen
sam i treba mi pomoć. -Sanitet je krenuo.
Dži, sada idemo kući. -Tako je, idemo kući.
Sa tobom, brate?
Žao mi je što ću te razočarati.
PREVOD: CAT